RUMÄNIEN 1881
Efter alla dessa år...
Måste ni vara helt utsvulten.
Åh, rara Jezebel.
Titta! Vi är rika!
Blod är livet.
Alla gästerna har kommit.
- Fotograferade vid ankomst? - Som arrangerat.
Och prototypen? Klar för demonstration som planerat?
Det är den, sir. Som planerat.
Från och med idag är ni en amerikansk industriman.
Lika amerikansk som Gud, vapen och bourbon...
- Som planerat. - Mycket bra, sir.
God afton. Jag är Alexander Grayson.
Det är fantastiskt.
Ja, är det inte spännande så säg?
Jag gillar redan den här Grayson.
Det här glaset kostar mer än vad jag tjänar på en vecka.
Var inte pinsam, Jonathan.
För övrigt, det kostar mer än vad du tjänar på en månad.
- Lucy! - Jag har bara lite roligt.
Ni är väl inte sur på mig? Jag skulle bli helt förkrossad då.
Naturligtvis inte. Ni är alldeles för charmerande.
Visst är jag?
Jag sticker iväg. Kom ihåg vad du lovade mig?
Jag är din gäst ikväll, inte en journalist.
Visst är han en raring?
Alastair! Ditt odjur.
- Var har du gömt dig? - Lucy, raring.
En ganska eklektisk samling.
Nya pengar, gamla pengar, inga pengar kvar.
Vilken sort tror du Alexander Grayson är?
Han presenterar sig säkert med en stor fanfar, det gör de alltid.
Hur kunde jag låta dig övertala mig till det här?
Nån var ju tvungen att få ut dig ur det där laboratoriet.
Helt ärligt, skulle du hellre spendera kvällen med mig-
-eller en inlagd padda? - Hmm, paddan.
För då fanns det en chans att min kyss skulle förvandla honom till en prins.
Ja, han har ju verkligen försökt.
Han kunde lika gärna tapetserat väggarna med pundsedlar.
Så hemskt amerikanskt.
Jag är faktiskt ganska förvånad av hur många av oss som dök upp.
Hur ska vi kunna förlöjliga honom om vi inte ens har sett honom?
Mina damer och herrar, det är mitt nöje att presentera-
-herren av Carfax Manor, er värd-
-Mr Alexander Grayson!
Välkommen till mitt hus.
Må ni komma frivilligt, gå härifrån trygga-
-och snälla, lämna kvar lite av glädjen ni har tagit med er hit.
- Är allt bra? - Ja.
- Är du säker? - Ja.
Jag fick en rysning bara.
Den där kvinnan. Blå satin, cremefärgad chiffong.
Jag vill veta allt om henne och mannen hon är med.
Naturligtvis, sir.
Den mystiska Mr Grayson. Äntligen träffas vi.
- Och ni är? - Egentligen skulle jag ligga i skönt bad-
-men jag var tvungen att komma hit och se vad all uppståndelse handlade om.
Jayne Wetherby.
- Lord Wetherby? - Åh, herregud, nej!
Detta är mitt sällskap ikväll. En kär vän, herr Kruger.
Prosit.
- Ah, Sir Clive Dawes. - Alexander Grayson.
Tillåt mig presentera min fru, Lady Hope.
Vilken imponerande balsal, Mr Grayson.
Får jag presentera Lord Davenport.
Och Lady Laurent.
- Och Lord Laurent. - Lord Laurent.
Utmärkt. Om inte jag misstar mig-
-sitter ni och Sir Clive i styrelsen för British Imperial Coolant Company.
Vi sitter i ett antal styrelser, Mr Grayson.
Det gör ni.
British Imperial äger patent, patent på högeffektiva kylmedel-
-som skulle vara ytterst användbara i utvecklingen av ett av mina projekt.
Jag skulle väldigt gärna vilja förvärva de patenten.
Mr Grayson, The British Imperial Company-
-avser att sälja sina produkter till den brittiska industrin-
-inte de underliggande patenten till inkräktande kolonisatörer.
Älskling.
Nästa gång kanske ni ska prova att trycka till Sir Clive via hans bookmakers.
Han är en kronisk spelare, och inte särskilt bra har jag hört.
Jonathan! Vart tog du...
- Alexander Grayson. - Jonathan Harker.
Och detta är min underbara vän, Miss Mina Murray.
Naturligtvis. Mina.
- Ursäkta, jag kan nästan svära på... - Att vi träffats?
Ja.
- Jag tänkte samma sak. - Ursäkta mig, sir.
- Det är dags. - Ja.
Ursäkta mig.
Säg mig, Renfield. Vem är den här Jonathan Harker?
Han är reporter på The Inquisitor. Driven, ihärdig och mycket ambitiös.
- Och kvinnan? - Mina Murray, läkarstuderande.
Fadern, Doctor William Murray, är föreståndare på Bethlem Royal Hospital.
Mina damer och herrar-
-var vänliga och samla er i mitten av balsalen.
Mr Harker. Arem Renfield.
Ni är medveten om att inbjudan uttryckligen förbjöd journalister?
Jag kan försäkra er, det här är endast en social visit.
Vad synd. Mr Grayson blir nog besviken om ni inte skriver ett par ord.
Om ni är intresserad vill han att ni kommer förbi imorgon för en intervju.
En intervju?
Naturligtvis är jag intresserad.
16:30, då.
Och nu, Mr Grayson skulle vilja visa en demonstration-
-av sitt senaste tekniska underverk!
Ärade gäster.
När jag var liten berättade min far historier om de mörka tiderna-
-en tid då kultur och bildning överskuggades-
-av barbariska ritualer och krig.
Genom åren har jag insett att de mörka tiderna faktiskt aldrig tog slut.
Att rädslan...
...hatet, och brutaliteten-
-som en gång plågade våra förfäder-
-fortfarande plågar oss.
Ikväll, är det mitt storslagna nöje-
-att visa en väg ut.
Ut ur mörkret.
Det Thomas Edison avfärdade som en ren fantasi.
Det Nikola Tesla misslyckades att förverkliga.
Det ger jag er här ikväll.
Kraft, tagen från magnetosfären.
Samma osynliga källa som får nålen på kompassen att peka norrut.
Tyglad och förstärkt av mina forskare och tekniker.
Ger jag härmed er, gratis, säker, sladdlös el.
- Nu. - Fas ett.
Var redo!
Fas ett!
- Är det ens möjligt? - Teoretiskt sett, ja.
Om det kom ut, vilka konsekvenser skulle det få för våra oljeintressen?
- Förödande, naturligtvis. - Inget vi behöver oroa oss för.
Mer kraft.
- Mer kraft. - Fas två!
Lucy... Lucy, titta.
Nån sorts trick. Det måste finnas en sladd.
Svensk översättning: - Horton -
Stäng ner den, nu!
Vi har lite tekniska problem, sir.
Bara några sekunder till.
Jag brinner!
Kylmedlet har förångats! Jag stänger ner!
Mina damer och herrar.
Jag tackar för ert tålamod.
Jag hoppas vår lilla demonstration var...
...upplysande.
- Lucy Westenra. - Miss Westenra.
Hänförande.
Miss Murray, ni ser lite tagen ut.
- Jag vet inte vad jag just bevittnade. - Framtiden, Miss Murray.
Begynnelsen på en ny era.
Mr Harker.
- Imorgon då. - Ja. Javisst...
Han verkar ganska förtjust i er.
- Jag tror nån är svartsjuk. - Mr Grayson är bara artig.
Mer än artig, skulle jag säga.
Åh, förfriskningar.
Det där var fantastiskt.
Lady Jayne.
Jag hörde er inte komma.
Ni får det att låta som en bedrift, Mr. Grayson.
Alexander, snälla.
Det är lite av en impressario över dig, Alexander.
Ditt uppträdande ikväll var inget annat än operalikt.
Eftersom jag brinner för opera tar jag det som en komplimang-
-även om jag är säker på att det inte var menat som det.
Jaså, det är ni?
Så ni älskar opera? Nå, då kanske jag kan få-
-bjuda in er på säsongspremiären?
Säg mig, Alexander, gör ni mig sällskap?
- Jag har reserverat en egen loge. - Synd.
Jag tror ni hade njutit mer av föreställningen i min.
Utan tvekan.
Tack för att ni kom.
Får jag?
Mr Grayson.
Om ni tror ni lurade någon med det där absurda tricket ikväll-
-har ni tagit helt fel. - Har jag?
Ni är en bluff, sir. Och jag ska se till att ni aldrig gör affärer här.
Hon kommer inte vänta för alltid.
Om du inte friar snart, kommer nån annan göra det.
- Vem? - Grayson?
- Var inte absurd. - Du måste märkt hur han tittar på dig.
- Det gjorde han inte alls. - Han är iallafall inte tråkig.
Hur trevligt det än är att du sover här, kan vi för en gångs skull-
-tala om nåt annat än hur tråkig du tycker Jonathan är?
Och förresten är han inte tråkig.
Vad jag menar är att hon kan få nån bättre.
- Ser du någonting? - Nej.
Vad tror du det är?
- God natt, Mr. Clive. - God natt.
Mannen var en gris. Han förolämpade mig i mitt eget hus.
Så då sliter ni honom i stycken?
Vi kanske borde sätta upp en varningsskylt ovanför ytterdörren.
Jag sa ju det, korruptionen och hybrisen är totalt ohämmad.
Så har det alltid varit med Drakordern.
Det är väl en sak att höra det, en annan sak att se det med egna ögon.
Snabbt identifierade av sitt öppet groteska sinne för berättigande.
Som den här, Lord Laurent.
En kråmande liten påfågel.
Och den andre, Lord, vad var det han hette?
- Davenport. - Davenport.
Det stinker högsta rådet om de här två. Sätt upp dem på listan.
Vem tror ni är ledaren?
Kan vara vem som helst av de här. Eller ingen.
- Så harmlöst. - Men lurar du dem, Renfield-
-så hugger de som en kobra.
Mord, tortyr, våldtäkt, slakt i parti.
Det är drakorderns affärside-
-och har varit det i över 500 år.
I mitt förflutna-
-visade de sina avsikter tydligare.
Med korset och svärdet.
Slaktade hela byar.
Stämplade män och kvinnor som kättare.
Brände dem levande.
Och såg på när de brann, skrikandes...
För en gud som aldrig kom...
Nu gör de sitt smutsgöra via privata klubbar och styrelserum.
De använder sig av affärer, politik och olja.
Och den där sista saken, Renfield, ska bli deras undergång.
De tror att det kommer driva nästa århundrade.
Och om de har kontroll över det, kontrollerar de framtiden.
Men när vi visar kraften hos geomagnetisk teknologi...
Inga mer pengar.
- Ingen mer makt. - Ingen mer Drakordern.
Han utförde en full undersökning?
- Som det var sagt. - Några tecken på vampyrbett?
För mycket skador på nacken för att kunna fastställa det.
Så han hugger huvudet av karln och klär upp honom som en grillad fransk höna.
Det var tvunget att ske. Du vet varför.
Hur länge sen är det vi hade en vampyr på våra gator? Sju år?
- Åtta år. - Just det, Whitechapel-morden.
Vilka ansträngningar vi gjorde, stympade offren för att gömma tecknen.
Alla de absurda breven vi skrev till pressen.
Jack the Ripper, jovisst.
- Vad föreslår ni? - Om inget säger nåt annat-
-tror jag vi måste anta att Clive blev anfallen av våra fiender.
Vare sig de är naturliga eller inte.
Jag låter Kruger patrullera.
Låter honom hålla ett öga på högsta rådets medlemmars hus.
- På obestämd framtid? - Nej.
Bara tills omständigheterna visar att vi är överförsiktiga.
- Ni kommer inte ens märka honom. - Se till att vi inte gör det.
Vi håller det här mellan oss.
Vi vill inte göra de andra mer nervösa än de redan är.
- Och om nån frågar... - Blev han dödad av en hund.
Duktig flicka. Och ta den där jäkla saken med dig.
Neuronens struktur är helt avskild från alla andra celler i kroppen.
Mr Campbell?
Ursäkta, sir.
- Professor Van Helsing? - Ja, Miss Murray?
Mr Campbell påpekade bara för sina kollegor hur likartade vissa aspekter-
-i artikeln angående alstringen av elektriska impulser-
-är med ämnet på er föreläsning idag.
Mr Campbell?
Alldeles rätt, Mr Campbell.
Mr Graysons nya teknologi är relaterad med ämnet i fråga.
Men jag föreslår att ni diskuterar såna saker utanför klassrummet.
Mr Grayson kommer alldeles strax.
Mr Harker.
Så trevligt att ni kunde komma.
Varsågod, slå er ner.
- Vill ni ha lite vin? - Det är lite för tidigt för mig, tack.
Jag föredrar whiskey.
Ni ska veta att min redaktör tror att ni är ute efter publicitet.
- Publicitet? - Ja.
Och varför tror han det?
Jag får inte många intervjuförfrågningar från män i er position.
- Ni menar de rika? - Nej, jag menar de priviligerade.
- Vanligtvis springer de åt andra hållet. - Det är för att ni möter samma-
-egenintresse som skulle föredra att jag återvände till Amerika.
- Jag trodde inte nån märkt det. - Jag gjorde det.
Det är precis därför jag bjöd hit er för den här intervjun.
- Ska vi börja? - Javisst.
- Varför England? - Mina förfäder föddes här.
- Man kan säga att det är en hemkomst. - Det har inget med att Edison att göra?
Europa tilltalar mig på ett sätt som inget annat ställe gör.
Vi kallar det "Den Gamla Världen" av en anledning.
Och ändå söker hennes folk nytt varthelst de än kan.
Jag förstår denna strävan.
Jag själv härstammar från en väldigt gammal släkt.
Men mitt sinne är alltid fixerat vid framtiden.
Jag omger mig med saker som talar till båda.
- Ni är full av motsägelser, eller hur? - Det är världen också.
Det är precis därför jag ville tala med er.
Vi står inför en stor förändring.
Det ligger på oss själva att redefiniera våra raser.
Vänta nu, ni säger "raser" som om folk vore djur.
- Vad menar ni med det? - Är det inte vad Darwin lärde oss?
Att människan utvecklas?
Det är det jag kommit hit för att åstadkomma.
Att underlätta den evolutionen.
Ge naturen en hjälpande hand, så att säga.
- Miss Murray. - Professorn.
Kom in och slå er ner.
- Vad är det? - Vi kommer snart ta vår slutexamen.
- Ja. - Och som ni vet så kommer den bästa-
-att få chansen att bli er forskningsassistent.
Jag förstår.
Du har konsekvent fått högsta betyg i klassen-
-vid varje skrivet eller muntligt förhör.
- Men ändock... - Mina kirurgiska kunskaper...
...lämnar en hel del övrigt att önska, ja.
Professorn, jag kan inte säga hur ofta jag övar, men-
-så fort skalpellen tränger igenom ytterhuden...
...börjar mina händer skaka, och vad jag än gör så...
Mina...
Jag har alltid funnit att hemligheten med en stadig hand-
-är ett stadigt hjärta.
- Jag förstår inte. - Ni måste tro på er själv-
-på er förmåga att hela andra. Så enkelt är det.
- Men det gör jag. - Isåfall kommer ni lyckas.
Tills dess ska ni veta...
Hjärtat ljuger aldrig.
- God natt. - God natt.
God natt.
Ledsen att du fick vänta.
Väldigt generöst av Mr Grayson att låna ut sin loge ikväll.
Han vill nog att jag skriver snälla saker om honom.
Jaså? Skulle en man som Grayson så desperat vilja ha dina tjänster?
Man skulle tro att han var nöjd med sitt vackra hem-
-med alla dessa fina målningar och spännande teknik.
För att inte tala om hans snygga yttre och karisma.
Ja, det är väldigt imponerande.
Men du har något han aldrig kommer få.
- Vad är det? - Mig.
Utsikten är mycket bättre här bakom.
Är den? Det kan jag inte tänka mig möjligt.
Gör mig sällskap och se?
Ja, det är det. Helt häpnadsväckande.
Jag litar på att ni kom osedd?
Din inbjudan anhöll om mitt "diskreta sällskap".
Ja, det gjorde den. Men jag tänkte som amerikan-
-kanske ni inte förstod innebörden i ordet diskret.
Jag var tvungen att slå upp det.
Säg mig, vilka andra ord var ni tvungen att slå upp?
Omättlig.
Oförbätterlig.
Osläckbar.
Sir Clive har inte legat ett dygn i marken-
-och Grayson är på hans änka som en gam.
Låst upp Clives hela lager av kylmedel.
- Varför skulle hon sälja till honom? - Han köpte Clives spelskulder-
-och hotade med att stämma dödsboet.
Hon hade inget val än att ge honom hela lagret för att undvika skandal.
Helt avskyvärt, hela den affären.
- Men erkänn att det var snyggt gjort. - Det är lätt för dig att säga.
- Han är inte din affärspartner. - Han är ju knappt det, gamle gosse.
Det är bara en stol i styrelsen. Det är inte som om han hade majoritet.
Kruger.
Brinn i helvetet!
"Ni dog rättvist, min dödade jägarbroder."
"Spetsat hjärtan på mången best-
-innan ert eget blev stillat."
Innan ni dör, hav tröst-
Ni kommer snart förenas i helvetet med mängder av er brödraskara.
Jag skall förgöra er Orden...
...och allt den står för.
Ni är...
...Dracula.
Öva hur mycket ni vill. Det kommer inte rädda er.
Det talar.
Rädda mig från vad? Den som drog er till London?
Ingen drog mig hit.
Du är ingenting.
En vilsegången fluga som dras till förruttnelsens stank.
Säg mig din herres namn!
Det finns öden värre än döden för din sort. Och jag kan dem alla.
Hur lång tid tror du att det tar för den här att rosta på botten av sjön?
- År? Årtionden? - Gör vad ni vill med mig.
Det kommer nån annan följare, och ytterligare fler, och snart...
Snart?
Vi kommer bli många.
Jag undrade när du skulle göra entré.
Planen var att använda Sir Clives spelskulder mot hans intressen-
-inte hans änkas.
Jag såg ett tillfälle, och jag tog det.
- Det var impulsivt och vårdslöst. - Jag fick jobbet gjort.
Hur många gånger måste jag förklara skillnaden mellan vendetta och hämnd?
Detta får inte bli ett utnötningskrig. Drakordern är som en Hydra.
Skär av ett huvud och det växer ut två.
Lustigt.
- Det hände inte med sir Clives huvud. - Var inte en dåre.
Du vet att det enda sättet att krossa dem är att utplåna-
-källan till deras makt, deras stora förmögenhet.
I över ett årtionde har vi intrigerat och byggt detta imperium av lögner.
Jag vill inte se vårt arbete förstört på grund av din brist på disciplin!
Ge mig en enda bra anledning varför jag inte ska skala dig som en druva.
För utan mig skulle ni fortfarande ligga och ruttna i en järnlåda.
Tror ni inte att jag är immun mot vrede?
Drakordern slaktade hela min familj!
Vi får inte ge efter för våra instinkter.
Vi måste kontrollera oss.
- Vi måste följa planen! - Sant.
Vårt hat föddes i samma skärseld.
Ni ger det form.
Men jag ger det styrka!
Vi är inte sammanbundna av vad vi förlorat-
-utan vilka som tog det!
De dödade min fru! Min kärlek.
För dessa brott, skall jag få min hämnd.